KURZUS: Személyszállítás

MODUL: II. modul: A személyszállítás jogi és szabályozási háttere

4. lecke: A személyszállítási piac szabályozási modelljei

| Tanulási útmutató
Tanulási célok
A lecke feldolgozása után Ön képes lesz:
saját szavaival összefoglalni a személyszállítási piac ismert szabályozási modelljeit; felvázolni az állam vagy önkormányzat által biztosított szolgáltatások rendszerét, felsorolni annak előnyeit és hátrányait; felvázolni a szabad piac (megrendelt kiegészítő szolgáltatásokkal) rendszerét, felsorolni annak előnyeit és hátrányait; felvázolni a tervezett szolgáltatás (pályázaton elnyerhető megrendeléssel) rendszerét, felsorolni annak előnyeit és hátrányait.
Tevékenységek
Olvassa el a kurzus 4. leckéjét!
Saját szavaival foglalja össze a személyszállítási piac ismert szabályozási modelljeit!
Vázolja fel az állam vagy önkormányzat által biztosított szolgáltatások rendszerét, és sorolja fel annak előnyeit és hátrányait!
Vázolja fel a szabad piac (megrendelt kiegészítő szolgáltatásokkal) rendszerét, és sorolja fel annak előnyeit és hátrányait!
Vázolja fel a tervezett szolgáltatás (pályázaton elnyerhető megrendeléssel) rendszerét, és sorolja fel annak előnyeit és hátrányait!
A feldolgozáshoz szükséges idő: 15 perc olvasás, tanulás, 5 perc önellenőrzés.
A személyszállítási piac ismert szabályozási modelljeinek áttekintése
A piacgazdaságban a piac hosszú idő alatt kialakult, fejlett piacszabályozás keretei között működik. Szabályozás nélküli, teljesen szabad piac gyakorlatilag nem létezik. A szabályozás eszközrendszerét illetően technikai és gazdasági szabályozás ismeretes. A technikai szabályok jellemzően az egészségvédelmet, biztonságot, környezetvédelmet szolgálják, a gazdasági szabályozók a vállalkozások közötti verseny feltételeit határozzák meg.
A személyszállítás sajátosságai miatt különösen olyan terület, amelynek működése szabályozás nélkül nem lehetséges, erre sehol a világon nincs példa.
Három működőképes szabályozási modell ismert:
az állam vagy az önkormányzat biztosítja a szolgáltatást; szabad piac, megrendelt kiegészítő szolgáltatásokkal; tervezett szolgáltatás pályázaton elnyerhető megrendeléssel.
Állam vagy önkormányzat biztosítja a szolgáltatást
Erre a célra közlekedési szolgáltatást nyújtó szervezetet (általában gazdálkodási formában működő vállalatot) hoznak létre, amely felett az állam vagy az önkormányzat teljes körű irányítási és felügyeleti jogkörrel rendelkezik. A szolgáltatás nyújtására ez a szervezet kizárólagos jogot kap, más vállalkozók nem léphetnek be a piacra. Az alapgondolat az, hogy a közérdek érvényesítésére ez a megoldás adja a legjobb lehetőséget, és a személyszállítás elengedhetetlen részét képező egységességet és összehangoltságot (hálózat, menetrend, tarifa) ezen a módon lehet a legkisebb költséggel biztosítani. A felügyelő hatóság határozza meg mind a szolgáltatást, mind a tarifát. Gyakori, hogy a tervezést a szolgáltató vállalatra bízzák, de a tervek elfogadását (döntés) ebben az eseten is a hatóság végzi.
Ebben a modellben vállalkozások közötti verseny nincs.
A modell a tőkés országokban is nagymértékben elterjedt a háború után, és természetesen kizárólagos volt a szocialista berendezkedésű államokban. Néhány évtized után egyre inkább megmutatkoztak a modell hátrányai, így többek között
a piaci motiváció, az érdekeltség hiánya; az irányító hatóság elvárásai nem közvetítik kellőképpen a szolgáltatás igénybe vevőinek az elvárásait; bürokratikus, rugalmatlan, költséges irányítási rendszer alakul ki; a termelékenység nem nő megfelelően; emelkednek a költségek, egyre nő a deficit, az ellentételezésre egyre több közpénzt kell fordítani.
Mindehhez járult, hogy az 1960-as - 1970-es évektől kezdve a növekvő motorizáció egyre erősebb versenytársként jelentkezett a tömegközlekedéssel szemben. Ebben a helyzetben megerősödött az a nézet, hogy ez a modell biztonságos, mert garantálja a szolgáltatás működőképességét, de nem biztosítja azt, hogy a szolgáltatás megfelelő hatékonysággal működjön.
Az 1980-as évektől kezdve felerősödtek a törekvések a kizárólagos állami modell felváltására. A legradikálisabb váltásra Nagy-Britanniában került sor, ahol jelentős dereguláció és privatizáció történt.
Szabad piac, megrendelt kiegészítő szolgáltatásokkal
A Nagy-Britanniában az autóbusz-közlekedésre bevezetett új modell alapjai következők voltak.
A menetrendszerinti autóbusz-közlekedés a technikai feltételek teljesítéséhez kötött működési engedély birtokában szabadon végezhető tevékenység. A vállalkozó tetszése szerint megválaszthatja járati útvonalait, menetrendjét és az alkalmazandó díjszabását (szabad a piaci belépés). A szolgáltatók nem élveznek védettséget, az újabb piaci belépők korlátozás nélkül indíthatnak párhuzamos, versengő járatokat.
A beindítandó szolgáltatást be kell jelenteni a személyszállításért felelős hatóságnál, ahol a bejelentés alapján a szolgáltatást regisztrálják (regisztrálási kötelezettség).
A regisztrált szolgáltatást a vállalkozó köteles teljesíteni (üzemeltetési kötelezettség).
Ha a vállalkozó be akarja szüntetni a szolgáltatást, a leállást megelőzően adott határidővel előre be kell jelentenie. Ez az elem nehezíti a piacról való kilépést, célja a szolgáltatás folyamatosságának biztosítása. Az előzetes bejelentés lehetővé teszi, hogy a hatóság időben gondoskodjon a lemondott szolgáltatás pótlásáról, ha az közérdekből szükséges.
Fontos, hogy ebben a szegmensben nincs veszteségtérítés, vagyis nincs szükség közpénz felhasználására. A szociális menetdíj-kedvezmények miatt kieső bevételt a hatóság megtéríti, de ez nem közlekedési támogatás, hanem pl. diákjegy esetében iskolalátogatást segítő támogatás.
A hatóság a regisztráció révén teljes körű tájékozottsággal rendelkezik azokról a járatokról, amelyeket a vállalkozók üzleti érdekből üzemeltetnek. A hatóság feladata, hogy ennek birtokában megállapítsa, hogy a van-e olyan közérdeknek tekinthető szolgáltatás, amelyet a vállalkozók üzleti érdekeik alapján nem hoztak létre, vagyis a hatóság megállapítja, hogy az üzleti alapon kialakult kínálat megfelelő-e. Amennyiben nem, akkor a hatóság feladata a hiányzó járatok létrehozása. ezeket a járatokat a hatóság üzemeltetheti saját maga, vagy megrendelheti a vállalkozóktól, ami természetesen közpénz felhasználását jeleneti. A megrendelésnél kötelező pályázatot kiírni.
A fentiekből látható, hogy a modell legjellemzőbb vonása a személyszállítási piacon folyó verseny.
A modell biztosítja a következőket.
A szolgáltatás nagyobb részét a kereslet-kínálat viszonya alakítja ki; azok az utazások, amelyeknél az utas megfizeti a vállalkozó piaci alapon képzett viteldíját (fizetőképes kereslet), közpénz felhasználása nélkül teljesülnek. A vállalkozó alapvető érdeke, hogy növelje az utasszámát, ezért törekszik az utazási igények feltárására, és azok kielégítésére, a szolgáltatási színvonal növelésére. (Jelszó volt annak idején: nem tisztviselők határozzák meg a szolgáltatást, hanem a piac.) A hatóság kezdeményezésére az üzleti alapon nem létrehozott, de társadalmi szempontból fontos szolgáltatások is létrejönnek, méghozzá a lehető legkevesebb közpénz felhasználásával Ezt a megrendelt szolgáltatásoknál alkalmazott pályázati rendszer biztosítja. A modell logikus és ésszerűnek tűnik, bevezetése után azonban a gyakorlatban kiderültek a problémái is.
A bevezetést követően a fő hatások a következők voltak.
Pozitív hatások
Megtakarítást értek el a szubvencióknál, a közpénzigény csökkent. Sok új vállalkozás lépett be a piacra, bővült a kínálat A piacérzékenység nőtt, számos fejlesztés történt a szolgáltatásban (új útvonalak, intercity járatok számának növelése, járatsűrűség-növelés, mini- és midibuszok alkalmazása, éjszakai járat, dinamikus árképzés, üzleti kedvezmények, marketing tevékenység erősítése stb.).
Kedvezőtlen jelenségek
Sok volt a változás, instabillá vált a rendszer, a számos szolgáltató kínálata nehezen volt áttekinthető, nem volt egységes utasinformáció valamennyi szolgáltatásról. A viteldíjak nőttek, mivel megszűnt az árszabályozás, a vállalkozók emelték áraikat. Sok új vállalkozás hamar megszüntette a tevékenységét, ezeket felvásárolták az erősebb versenytársak, megjelent a magánmonopólium kialakulásának veszélye.
A problémákat tükrözte az, hogy összességében csökkent az autóbusszal utazók száma.
Tervezett szolgáltatás pályázaton elnyerhető megrendeléssel
Ez a modell a jellegét tekintve az előző kettő között helyezkedik el, erős jellemzője, hogy a szolgáltatást a hatóság határozza meg, az üzemeltetési jogért viszont verseny folyik. Ez a verseny annyiban különbözik az előző modellben lévő versenyhelyzettől, hogy ebben az esetben nem az utasért ("verseny a piacon"), hanem a pályázat megnyerésért folyik ("verseny a piacért"). Következésképpen igen jelentős szerepe van a szolgáltatást meghatározó és a pályázatokat lebonyolító hatóságnak.
A modell szabályozott verseny létrehozását célozza, fő vonásai a következők.
Területenként ki kell jelölni a személyszállításért felelős hatóságot. Ez a hatóság meghatározza a szolgáltatást (hálózat, menetrend, a szolgáltatás elvégzésének szabályai), a díjszabást és az üzemeltetésre pályázatot ír ki. A pályázat arra irányul, hogy kiválasszák azt a szolgáltatót, amely a feladatot a megkívánt színvonalon és a legkevesebb közpénz-igénnyel képes ellátni. A nyertes pályázóval szerződést kötnek (közszolgáltatási szerződés), és a tevékenység során keletkező veszteség + szokásos vállalkozási nyereség mértékéig kompenzációban (szubvencióban, ellentételezésben) részesítik. A feladat ellátását, a szerződés teljesítését a megrendelő hatóság ellenőrzi. A szerződés határozott időre szól, lejárta után újra pályázatot kell kiírni.
Ez a modell eredményesnek bizonyult, és jelentős mértékben elterjedt.

| Önellenőrző kérdések
Olvassa el figyelmesen az alábbi feladatokat, majd a lecke tartalma alapján oldja meg őket!
1. Egészítse ki a következő mondatot! Szabályozás nélküli, teljesen szabad piac gyakorlatilag létezik, a szabályozás eszközrendszerét illetően és szabályozás ismeretes.
2. Az alábbiak közül melyik NEM tartozik az ismert, működőképes személyszállítás-szabályozási modellek közé?
| az állam vagy az önkormányzat biztosítja a szolgáltatást
| szabad piac, kiegészítő szolgáltatások nincsenek
| szabad piac, megrendelt kiegészítő szolgáltatásokkal
| tervezett szolgáltatás pályázaton elnyerhető megrendeléssel
3. Melyek az állam vagy önkormányzat által biztosított személyszállítási szolgáltatások rendszerének hátrányai?
| a piaci motiváció, az érdekeltség hiánya
| sok a változás, instabillá válik a rendszer
| az irányító hatóság elvárásai nem közvetítik kellőképpen a szolgáltatás igénybe vevőinek az elvárásait
| bürokratikus, rugalmatlan, költséges irányítási rendszer alakul ki
| megjelenik a magánmonopólium kialakulásának veszélye
| a termelékenység nem nő megfelelően
| emelkednek a költségek, egyre nő a deficit, az ellentételezésre egyre több közpénzt kell fordítani
4. Mely állítások igazak a szabad piac (megrendelt kiegészítő szolgáltatásokkal) rendszerére?
| sok új vállalkozás lép be a piacra, bővül a kínálat
| technikai feltételek teljesítéséhez kötött működési engedély birtokában szabadon végezhető a személyszállítási tevékenység
| a vállalkozók tetszésük szerint megválaszthatják járati útvonalaikat, menetrendjüket és az alkalmazandó díjszabást
| a beindítandó szolgáltatást nem szükséges bejelenteni (regisztrálni) sem
| a vállalkozók bármikor tetszőlegesen beszüntethetik a szolgáltatást
| a szociális menetdíj-kedvezmények miatt kieső bevételt a hatóság megtéríti
| az üzleti alapon kialakult menetrendi kínálatból hiányzó járatok megrendelése közpénz felhasználását igényli
| összességében magasabb szubvencióra van szükség az állam vagy önkormányzat által biztosított szolgáltatásokhoz képest
5. Egészítse ki a következő mondatokat! A tervezett szolgáltatás (pályázaton elnyerhető megrendeléssel) rendszerének lényege az, hogy a szolgáltatást a határozza meg, az jogért viszont folyik. A cél kiválasztani azt a szolgáltatót, amely a feladatot a megkívánt és a legkevesebb -igénnyel képes ellátni.